Слайд 5
![Дмитро Григорович Білоус народився в селі Курманах на Сумщині. Мати Дмитра](/_ipx/f_webp&q_80&fit_contain&s_1440x1080/imagesDir/jpg/1312448/slide-4.jpg)
Дмитро Григорович Білоус народився в селі Курманах на Сумщині. Мати
Дмитра була жінкою великої доброти, лагідної вдачі, вродженого педагогічного такту. Вона ніколи не підвищувала на дітей голос.
Батько Дмитра Білоуса закінчив усього три класи церковнопарафіяльної школи, але дуже любив читати книжки, тому багато знав. Довгими зимовими вечорами він читав дітям Шевченка, Остапа Вишню, Грабовського. До Григорія Білоуса часто йшли люди за порадою.
Жила сім'я Бідоусів дружно. Цінували тут працю, любили жарт. Змалку Дмитрик також допомагав батькові по господарству: пас корову, ходив до лісу по гриби та ягоди, порався на городі.
Не всі діти Білоусів мали одяг і взуття, щоб взимку ходити до школи. Одні-однісінькі чоботи були на таку велику сім'ю. Приходила старша сестра зі школи, скидала ті чоботи, і взував їх Дмитрик. Лише сестрину свитку соромився одягати. Але оскільки іншої вдяганки не було, йшов на вулицю в жіночій одежі.
Щоб чимось зайнятись у холодну зимову пору, діти складали вірші, пісні, вигадували цікаві сюжети, а якось вирішили організувати домашній самодіяльний гурток, де розігрували сцени з власного життя та життя односельців. Були тут і «артисти», і «глядачі».
Люди в селі любили малого Дмитрика, а особливо сусідка Білоусів, яка не мала власних дітей. Вона завжди чимось частувала його, а одного разу привезла з міста справжню куповану іграшку — полотняного цуцика, набитого тирсою. Яка то була радість для хлопчика!
У сім'ї Білоусів існували свої сімейні літературні традиції: батько писав п'єси, старший брат Олекса друкував ліричні вірші. А десятирічний Дмитро заявив про себе однокласникам жартівливим віршем.
Хлопчиком приїхав Дмитрик до Харкова, де він працював і вчився в дитячій трудовій комуні імені Ф. Дзержинського. Тут народився перший вірш Д. Білоуса «Весняні акорди».
Навчання на філологічному факультеті Харківського університету перервала війна. У складі студентського батальйону добровільно пішов на фронт, був тяжко поранений. Продовжив навчання Д. Білоус у Київському університеті.
Дмитро Білоус — автор багатьох книжок для дітей і про дітей: «Пташині голоси», «Упертий Гриць», «Про чотириногих, рогатих і безрогих», «В класі і в лісі» та інших. Дитячим творам поета притаманні дві ознаки: використання елементів гумору, пізнавальності та інформативності. Найбільшу, мабуть, славу принесла Д. Білоусу збірка «Диво калинове» (1988). Усе життя поет мріяв про те, щоб привернути увагу дітей до краси нашої солов'їної мови. І він написав такі вірші, які спочатку прозвучали по радіо, а потім вийшли окремою книжкою.